‘La simfonia de les diferències’, primera presentació pública EN RESiDÈNCiA 2020-2021
![](https://www.enresidencia.org/sites/default/files/styles/image_gallery/public/news/14_maig_simfonia_12a.jpg?itok=AmsgqMnu)
El Mercat de les Flors acull la creació de David Climent i estudiants de l’Institut Salvador Espriu
La tarda del passat 5 de maig va tenir lloc la primera de les vint-i-quatre presentacions de la 12a edició d’EN RESiDÈNCiA. Va ser a la Sala Pina Bausch, al Mercat de les Flors, on l’alumnat de 4t d’ESO participant en la residència de David Climent a l’Institut Salvador Espriu va oferir una simfonia de sons i de pensaments, de veus i de moviments.
La simfonia de les diferències és una creació multidisciplinària que articula un poderós discurs sobre els desitjos i la percepció del món dels adolescents. D’allò que rebutgen, del que voldrien canviar, dels seus orígens (Perú, Xina, Veneçuela, Paraguai...) o de xacres com el bullying: ‘Me gustaría que la gente tuviera más empatía, que se pusiera en el lugar del otro’; ‘Me gustaria que no se haga más bullying, esto tiene que cambiar, que nadie vuelva a quitarse la vida por culpa de otras personas’; ‘Lo que más odio son las personas que critican, porque critican por la apariencia pero no saben qué hay debajo’; ‘Odio la injusticia’. Les seves veus, les seves confidències, van ser enregistrades a l’inici del procés de creació i tractades després amb ajuda de la tecnologia, per transformar-les en pulsions sonores. ‘He respectat les seves veus; quan ens vam conèixer, els vaig entrevistar i en aquell moment es van obrir a mi, em van donar profunditat’, va explicar Climent. En aquelles sessions, l’artista va reunir més de tres hores d’enregistraments, de confidències i d’emocions, la banda sonora d’aquesta coreografia reivindicativa.
‘Si no me llama la atención desde el minuto uno, no me quedo mirando’
Aquest va ser un dels primers pensaments a sentir-se a La simfonia de les diferències. I les afirmacions posteriors van aconseguir mantenir l’atenció dels assistents: des d’aquelles que reproduïen les sensacions de noies i nois nouvinguts en arribar a Barcelona, a d’altres que expressaven allò que més els agrada. ‘Me gustan las personas buenas, las que son sinceras’; ‘Lo que me gusta es que las personas nos ayudemos, que nos llevemos bien’; ‘Me gusta el cielo, la gente en la ciudad no lo ve porque no lo mira’. L’ecologia, el sentit de l’art o la dependència del mòbil foren altres temes que van sorgir durant les converses amb David Climent, i que es van sentir i escoltar durant la presentació.
‘De bon començament, va ser una cosa difícil d’entendre’, va comentar una de les alumnes participants. ‘No enteníem que tot el treball que fèiem, des de les entrevistes a altres exercicis, donarien peu a aquesta peça. Però ho hem aconseguit i, a més, ens hem divertit molt’. Un company va afegir: ‘abans de començar la residència ja ens coneixíem, però el procés ens ha unit molt més, ara som una pinya’. La confiança en el grup o la percepció de l’art com a una eina que els ajuda a conèixer-se millor són dos dels aprenentatges que els estudiants s’emporten d’aquesta experiència. Montalbà Bori, una de les docents implicades en el projecte, va intervenir en el col·loqui posterior, per donar les gràcies a EN RESiDÈNCiA, a David Climent i a la resta de persones participants. ‘És molt interessant veure que un grup tan divers es relaciona d’una manera tan generosa, que es cuiden entre ells a l’escenari’, va apuntar. ‘No només han fet un procés de creació, sinó que han crescut com a grup’.
L’aprenentatge més important dels deu mesos de treball, però, el va resumir una altra alumna: ‘hem après que si et proposes una cosa i t’hi esforces, aconseguiràs fer allò que vulguis fer’.
El Mercat de les Flors ha comissariat i coordinat el procés de creació de La simfonia de les diferències. Podeu consultar les diferents etapes d’aquest procés al blog de la residència.